NETFLIX PRÆSENTERER
Hver gang er det "snart".
I har arbejdet her i tre år.
Ja, men vi har ikke fået løn i tre måneder!
De tre år betyder ikke noget, dem har vi glemt alt om.
Vi vil have vores løn!
Tal ikke med ham i telefonen.
Få ham til at betale os!
Så er det nok!
Tidligere på byggepladsen
sagde jeg, at I ville få jeres løn i dag.
Men jeg har lige hørt, at hr. N'Diaye er på forretningsrejse
og ikke har efterladt pengene.
Det vil vi ikke høre.
Læg den telefon, og tal med os!
Cheikh, jeg taler med jer.
Jeg vil ikke have en hyggesnak, vi vil have vores penge!
Jeg taler til dig som deres chef.
Tal til alle.
Dette vedrører alle.
Vi er fire.
På dette kontor arbejder vi præcis som jer.
Forstår I det?
Det, der sker, er ikke vores skyld.
Det overrasker måske jer, men ikke mig.
Vi har ikke fået løn i tre måneder. Fire nu!
Ved du hvad? Behold pengene.
Men husk, at vi har familier.
Det ved jeg.
Han har ret.
Vores fædre, mødre og søskende afhænger af os.
De er grunden til, at vi arbejder.
Jeg er i gæld, så jeg venter til kl. 20.00 eller 21.00...
Jeg venter på, at det er mørkt, inden jeg tager hjem.
Det er forkert.
Vi har ret til de penge.
Souleiman!
Tag kjolen.
Ada, ser du stadig den fyr?
Tag kjolen, og gå.
Du kigger kun på havet.
Du ser slet ikke på mig.
Du er så smuk.
Specielt i dag.
Gør ikke grin med mig.
Det passer!
Du er endnu smukkere i dag.
Måske, fordi jeg ikke har set dig i tre dage?
Ja, måske.
Du er så smuk.
Det lover jeg.
Du er en nar.
Mig?
Værst for dig, hvis ikke du tror mig.
Vent...
Hvad er der galt?
Jeg hørte fodtrin.
Fodtrin her?
Du må have hørt forkert.
Der er ingen.
Jeg hørte nogen.
Hvad laver I her? Hvem er I?
-Hvad laver I? -Hvem er du?
Kom ud herfra!
Slap af.
Tal ikke sådan til os.
Svar ikke igen! Ud!
Dette er ikke noget horehus!
Hvad sagde du?
Kom ud herfra!
Du er heldig...
-Drop det, Souleiman, lad os gå. -Kom væk herfra!
Hvad er så morsomt?
Gik ham fyren dig så meget på?
Han ville gå hvem som helst på.
Her er din taske, jeg smutter.
-Er det derfor, du griner? -Ja, det er.
Okay.
Jeg smutter, det er sent.
-Hvorfor så tidligt? -Jeg skal af sted.
Du laver jo ikke noget derhjemme.
Jeg skal af sted.
Vent lidt.
Jeg skal hjem, det er sent.
Det er snart mørkt. Vi ses senere.
I aften?
Hvad er der i vejen?
Jeg ville give dig den.
Den er virkelig fin. Tak.
-Jeg går nu. -Du er den dejligste.
Hvorfor så travlt? Jeg ville fortælle dig...
Fortælle mig hvad? Jeg skal hjem, du kan sige det senere.
Kom her.
Kys mig igen.
Vent til i aften.
Vent nu bare!
Jeg går.
Hvad er der?
Ikke noget.
-Er du kommet for posen? -Ja.
Kom.
Tag din pose, den er der.
Mariama.
Hvorfor ser du sådan ud?
Har du mistet din mødom på vejen?
Hvad lavede I?
Ikke noget, vi gik bare.
Ada.
Du ved godt, du skal giftes med Omar om ti dage?
Foran Gud.
Men jeg elsker Souleiman.
Få mig ikke til at le!
Ved du, hvad han vil?
I seng med dig og så droppe dig!
Glem det, Mariama.
Ada, vi har været venner, siden vi var små.
Det er min pligt at fortælle dig sandheden.
At hænge ud med de tøjter har forandret dig.
Pjat!
Lad os holde det her mellem os.
Ingen må vide det.
Andet beder jeg ikke om.
Men... Forstår du ikke?
Gud tester dig.
Han anbragte Souleiman på din vej
for at teste din hengivenhed til Omar.
Det er tydeligt.
Du er blind, hvis ikke du ser det!
Mariama, det er okay. Jeg har styr på det.
Men kan vi holde det mellem os?
Så okay, da.
Men du beder om meget.
Du er skør!
Kom nu.
Har du ringet til Omar?
Ingen kredit tilbage.
Ring, før han stiger ombord på flyet.
Okay.
Ring nu, okay?
Bedstemor...
Hvordan har du det?
Giv Omar et ring, så han ringer tilbage.
Lad os se kjolen.
Hallo?
Må Gud beskytte os.
Ja.
Nej.
Ja.
Okay. Hav en god tur.
Er det sådan, du taler til din fremtidige ægtemand?
Du burde ikke tale sådan til ham.
Hvordan burde jeg tale?
Man taler sødt til en mand.
"Kære," "min elskede,"
"jeg savner dig"...
-"Søde." -Netop.
Det er godt.
Ellers tager han en anden kone, inden du er gravid.
Forstår du?
Ved du, hvor mange kvinder, der ville ønske at være i dit sted?
Hold fast i det sted. Det er svære tider!
Hvad havde du regnet med?
Ada, drengene er rejst.
Hvad?
Ud på havet.
Ada.
De tog en båd. Souleiman, Cheikh, dem alle sammen.
Abdou, min lillebror?
Men Abdou aner intet om havet!
Du ved, han ikke kan svømme!
Nej!
Jeg kan ikke tro det!
Det er for sent, de er allerede rejst.
Fald nu ned.
Souleiman.
Hvad, der også bekymrer mig, er,
at klubben skal gå ned på grund af det her.
Nej. Når pigerne først hører fra drengene,
kommer de her tilbage for at danse.
Pigerne kommer her for drengene,
ikke for at danse alene foran spejlet.
Lad os bede for, at de kommer til Spanien i god behold.
Spis noget, Ada.
Spis noget, eller du bliver syg.
Lad mig være.
Du må tage dig sammen.
Giv ikke efter nu.
Ada.
Hører du efter?
Stå nu op!
Op med dig.
Ada, er du okay?
Jeg har det fint.
-Har du det godt? -Ja.
Hvor er din telefon? Jeg kunne ikke få fat i dig.
Jeg sov.
Hvorfor kommer I ikke ind ad døren?
Må vi ikke stå, hvor vi vil?
Begynd nu ikke! Kom, Ada, lad os gå en tur.
Jeg har ikke lyst.
Kom nu, vi får noget havluft. Vi går ikke langt.
Nej, det er fint.
Kom nu.
Nogle ældre, lokale fiskere
vender tilbage fra havet
med så fyldt et net,
at alle følger dem for at se, hvad de har fanget.
Folk maser sig frem og råber, at der er fanget en kæmpe fisk.
Børnene og hele nabolaget kommer for at se med.
Men som de når nettet,
er det ikke en fisk, de ser,
men Souleimans livløse krop.
Ada, kom her!
Hvad laver du?
Jeg var ikke sikker på farven.
Tak.
Vent og se, den vil ændre dit liv.
Kan du lide den?
Ja.
Hvad er der i vejen?
Ikke noget.
Du har ikke spist noget.
Jeg er ikke sulten.
Vi er meget lykkelige på denne store dag.
Og vi takker Gud,
for det er dagen, enhver forælder ønsker.
Siden Omar blev født,
har hans mor og jeg håbet på
at være med til hans bryllup.
Ada, velkommen.
Dette er nu dit nye hjem.
Havde du haft en bror,
ville han aldrig have været
så velkommen som dig i dette hus.
Blot en kvinde i sit bryllupsslør.
En kvindes skønhed
kommer gennem giftermål.
Det er Guds vilje.
Og det er en del af vores tradition.
Sådan er bryllupsritualet, hvilket er en guddommelig velsignelse.
Så lad os prise Herren.
Jeg takker jer alle.
Imam, lad os bede sammen.
Se lige det værelse!
Det er fantastisk!
Det er virkelig pænt.
Må Gud beskytte dig.
Ada, tillykke.
Tak.
Ada, dit soveværelse er vidunderligt!
Jeg kan ikke tro det.
Man skulle tro...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Okay, Fanta...
Nej, men har I set det her værelse?
Jeg tager aldrig herfra.
Omar kan gifte sig med mig også.
Jeg er blevet forført af soveværelset!
Alt er nyt.
Ada, lad os tage et billede.
Bland ikke mig ind i det.
-Kom nu! -Jeg vil ikke.
-Kom nu, Ada. -Lad mig være.
Ada, kom nu!
Hold nu op.
Din dulle!
Okay.
-Sådan her. -Se.
En sidste posering.
Du gør dig virkelig til.
Du har ramt jackpot her.
Huset er utroligt.
Vi lægger det her op.
Ada, bare ét.
Hørte I mig ikke?
Ét til.
Sig til Omar, at jeg vil være hans anden kone.
Hun ved ikke, hvad hun er værd.
De piger, hun hænger ud med...
Tøjter!
Ada, jeg taler til dig.
Hvorfor gør du det her ved dig selv?
Se på mig. Hvis ikke du kan gøre det, så bare gå.
Da jeg rådede dig til at gifte dig med Omar,
var det, fordi du skulle nyde det. Ikke for det her.
Du skulle være lykkelig.
Have fred.
Det skulle gavne dig.
Men se dig lige...
Lad os gå, hvis ikke du kan gøre det.
Er du sindssyg?
Du elsker penge mere end noget andet, og du siger, hun skal gå?
Hvorhen? Har du set det her smukke hus?
Din heks! Hvorfor siger du sådan noget?
Du er skør! Lyt ikke til hende, hun er fuld af lort.
Fanta, hvis det var mig,
ville jeg hapse hans penge uden skrupler.
Så lad hende da gøre det samme.
Har du set hende? Hun kan ikke gøre det.
Hvor skal du hen, Ada?
Jeg kommer med dig.
Men du skal forstå én ting.
Derude er det en kamp.
Du får ingen far eller mor.
Du bliver helt alene.
Hvis du hellere vil møde den virkelighed
end blive i dette glædens hus,
så lad os gå.
Sig ikke, at Souleiman...
Fanta!
Se på hende, og tænk dig om!
Jeg vil aldrig elske Omar.
Hvem siger, du behøver det?
Du har alt her.
Fanta, ti stille et øjeblik.
Se på hende, hvis hun er din ven.
Omar er her kun tre måneder om året, resten af tiden er han i Italien.
Du tænker ikke. Han kommer knap nok til at være her.
-Vi får huset for os selv! -Ti stille!
Ada, jeg har noget at fortælle dig.
Kom nu.
Ikke nu.
Hun har noget at sige.
-Hvad? -Kommer du ikke?
Jeg har lige set Souleiman.
Han stak af.
Souleiman? Hvad?
-Jeg så ham. -Hvorfor lyver du, Mariama?
Vi så ham.
-Hvor? -Ada, slap af.
Din heks, hold op med at lyve!
Jeg taler ikke til dig.
Hørte I det?
Ild!
Du må afgive en erklæring.
En formalitet, men det er vigtigt.
Et øjeblik.
-Issa. -Kommissær.
Er du okay?
-Ja. -Er du sikker?
Jeg har det fint.
For i går faldt du om, og...
Det var ikke noget. Jeg var bare svag.
Har du været til læge?
Det skal jeg nok, kommissær, men alt er fint.
Er du sikker?
Vicekommissær Issa Diop.
Vores unge stjerne.
Han vil føre efterforskningen.
Hr. Niang, ejendommens ejer.
Pierre giver dig filen.
Giv den til Issa.
Alle vidnerne siger stort set det samme.
Hr. Niang.
Går du? Jeg følger dig ud.
Tak.
Drenge...
Har du det bedre, vicekommissær?
Jeg har det fint.
Handsker!
Ingen tegn på indbrud?
Nej, intet er brudt op.
Okay.
Det er sært, intet antændte ilden.
Intet antændte den?
Brændte madrassen bare spontant?
Det siger brandmændene.
Goddag, frue. Er du Souleiman Falls mor?
Politiet.
Er det ham?
Hvad er der sket min søn?
-Hvor er Souleiman? -Han sejlede væk for en uge siden.
Han blev set i aftes omkring kl. 22.00.
Hvor er hans værelse?
Min søn? Hvor blev han set?
Hvor er hans værelse?
Hvem så min søn? Det er umuligt.
Han er stukket til søs.
Fortæl mig, hvor han blev set!
Hvem så min søn?
-Hr... -Frue.
Hør.
Nej... Vent!
Tag den med ro!
Han er eftersøgt på en alvorlig anklage. Lad mig gøre mit arbejde.
Hr., du kan ikke ransage mit hjem på den måde!
Frue, slip mig. Hvor er hans værelse?
Hvor er Souleimans værelse?
Se på mig.
Se på mig, når jeg taler til dig.
Hvor er Souleiman Fall?
Jeg ved ikke, hvor han er.
Virkelig?
Men du kender ham, ikke sandt?
Lidt.
Kun lidt?
Se på mig.
Ved du, hvor du er?
Ja.
Hvor?
På politistationen.
Ved du hvorfor?
Nej.
Souleiman...
...er efterlyst
for brandstiftelse.
Og du hjælper ham.
Dette er en alvorlig sag.
Jeg forstår ikke.
-Forstår du ikke? -Nej.
Du ved ikke, hvad han gjorde?
Jeg ved ikke, hvad der sker.
Okay.
Ved du, hvad du gjorde?
Du var medskyldig i
at sætte ild til din bryllupsseng.
Det er umuligt.
Virkelig?
Souleiman er stukket til søs. Han kan ikke have stiftet en brand.
Han sejlede med de andre i en båd.
For en uge siden. Han er enten til havs eller i Spanien nu.
Forventer du, at jeg skal tro på det?
Du lyver!
Nej.
Af jer to tror jeg på Mariama.
Hun var ikke ene om at se ham.
Hvorfor tror du på Mariama?
Jeg fortæller sandheden.
Youssef!
Hvor mange gange har jeg bedt dig ordne airconditioningen?
Den skal virke inden i morgen!
Hvor er Souleiman?
Det er sandheden, jeg ved ikke, hvor han er.
Han tog med en båd.
Bliv her.
Vicekommissær.
Er du okay?
Send Ada Niang hjem. Vi fortsætter i morgen.
Hvem er det?
Hvem ringer til dig?
-Giv mig min telefon! -Nej, den er min!
Giv mig den!
Her! Havde du opdraget hende ordentligt, ville vi ikke være i denne situation!
Far, giv mig den, det er ikke nogen.
Disse piger er dårligt opdraget, det er din skyld!
De må have haft gode grunde til at forhøre dig.
Hvis du er involveret i det her, får du med mig at bestille.
Fanta, drik det her.
Det er sukker.
Fanta, hvad sker der?
Du er iskold.
Hvad er der med dig?
Jeg ved det ikke.
Hvor gør det ondt? Fortæl.
Det ser meget værre ud, end det er.
Hun besvimede bare.
Når Mariama vågner,
så giv hende to piller.
Og to mere i morgen efter morgenmaden.
Gud!
Hvem er I? Hvad laver I her?
-Nå? -Hvor er vores penge?
-Hvordan kom I ind? -Hvad forskel gør det? Nu er vi inde.
Laye...
...hvad sker der her?
Hvem er de?
Det ved han.
Ja, han gør.
Hvad i alverden er det her? Hvem er I?
Vi genopfrisker din hukommelse.
Bygning 13.
Tårnets byggeplads.
Giv os vores penge!
Ingen numre her!
Ved I hvad? Kom ud herfra!
Vores penge.
Ja.
De 32 millioner, du skylder os.
Fire måneders løn.
Jeg ringer efter politiet. Hører I?
Bare rolig, jeg klarer den.
Nu skal I høre.
Jeg beder jer forlade min ejendom.
Forstår I det? Gør mig ikke vred.
Ingen grund til det.
Vi er kommet for at advare dig.
Vi vender tilbage. Toogtredive millioner, vores lønninger.
Vores penge.
Giv os vores penge!
Mor...
Mor!
Vi tager hen på klinikken.
Omars forældre vil have, at du tager en mødomstest.
En test?
Du giver os intet valg.
Op med dig.
Jeg venter.
Må jeg få min telefon tilbage?
Vi får se.
Jeg venter udenfor.
Knyt hånden.
Tillykke, frue. Din datter er jomfru.
-Tak. -Ingen årsag.
Giv mig min telefon.
Se ikke på mig, som havde jeg taget dig hen til djævlen.
Min telefon! Du fik, hvad du ville have.
Din far ville have det, ikke mig.
Ada, kom her! Hvor skal du hen?
Hvor skal du hen?
-Nej, vent! -Det er okay, lad mig gå.
Marabutten sagde,
at en ånd kom ind gennem min navle,
fordi jeg klæder mig upassende.
Marabutten er fuld af lort.
Et eller andet fik fat i mig i går aftes.
Seriøst?
Du er blevet bindegal.
Så lad være at tro mig. Jeg er ligeglad.
Hallo, Ada?
Jeg har ringet fire gange!
Hvad sker der? Jeg er hos Fanta.
Hvad er der galt?
Vi må tale sammen. Kom til fastfoodrestauranten.
Ikke over telefonen. Kom straks.
Se, hvor smuk du er på det billede.
Der var ingen ånder der!
Du burde ikke spøge med det.
Bare vent, til det sker for dig.
Mig? Ånderne er bange for mig!
Dior, lov mig, du ikke siger det til nogen.
Sig ikke, du er besat af en ånd!
Lige meget. Fortæl.
Lov det.
Jeg mener det!
Hvad skal det være?
Ikke noget til mig.
En kop kaffe.
Undskyld.
En espresso, tak.
-Hvad så? -Lov det.
Lov, du ikke siger det.
Jeg lover. Nu gør du mig bekymret.
Souleiman er her.
Hvad?
Se hans besked.
I NAT KL. 03.00 HOS DIOR - SOULEIMAN
Seriøst?
Hvad fanden er det?
Hvad mener du?
Ada, det er politiet!
Politiet? Jeg har ikke gjort noget.
Tænk over det.
De vil fange dig.
-Mig? -Det er en fælde.
Jeg ringer og tjekker.
Det behøver du ikke. Det er Souleiman, jeg kan mærke det.
Dior...
Hallo?
Hvem er det?
Du skrev en besked til mig i går aftes. Hvem er du?
Jeg hjalp en fyr, der ville sende en besked.
Hvordan så han ud?
Det var en ung fyr. Jeg ved ikke, han så blind ud.
Blind? Gør du grin med mig?
Hold op med at være paranoid. Jeg går.
-Ada, nej... -Giv mig dine nøgler.
Det er en fælde.
Jeg er en stor pige. Dine nøgler!
Det er en fælde.
Dior, jeg er en stor pige.
Nøglerne!
Ada, det kan du ikke mene.
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Fr. Niang.
-Hvad sker der? -Dior, gå bare.
Kom af sted.
Lad mig tale med hende.
Gå bare.
-Jeg er ikke færdig med dig. -Fatter du det ikke?
Jeg ved ikke, hvor Souleiman er. Du kan ikke følge efter mig sådan!
Du kender ikke loven.
Tal, eller du gør det værre for dig selv.
-Hvad vil du? -Vide, hvor Souleiman er.
Jeg har allerede sagt det.
Souleiman sejlede bort.
Nej, han stiftede branden.
Se på mig. Tal, eller jeg burer dig inde.
Vil du virkelig vide det?
Det er sandt, Souleiman var mere end en ven.
Det er ingen nyhed.
Lad mig nu være.
Hvor skal du hen? Kom.
Lad mig være i fred!
-Luk mig ud! -Stille!
Luk mig ud! Jeg har ikke gjort noget!
Sig, hvad jeg har gjort!
Få mig ikke til at komme derhen.
Jeg har intet gjort.
Hvad har jeg gjort?
Ja, båden kommer fra Kafountine
i Casamance.
Det er ikke den, jeg leder efter.
Men...
De overlevende sagde noget, der måske kan interessere dig.
Jeg lytter.
Du ved, der var en storm for nogle dage siden.
Ja.
Hallo?
Jeg er her.
Det lykkedes dem at holde sig oven vande. De er fiskere, de er vant til det.
Men dagen efter stødte de på en omvendt båd.
Ingen tegn på liv i nærheden.
Båden havde sikkert flydt et stykke tid.
Den var brækket midt over.
Det er usandsynligt, at vi finder overlevende.
Hallo?
Ja, jeg lytter.
Jeg ringer tilbage, hvis noget dukker op.
Okay. Ja, tak.
Farvel. Held og lykke.
Tak. Og i lige måde.
Låste du den råbende pige inde?
Ja, jeg vil have hende til at tale.
Hvad er der galt med dig?
Hendes mand er her. Lad hende gå.
Spørg mig først næste gang!
Jeg kunne ikke få fat i dig i aftes. Hvorfor?
Jeg fik det skidt igen.
Har du været til læge?
Ja, det er intet alvorligt.
Hvis ikke det er det, så vær tilgængelig 24/7.
Okay.
Nogle piger brød ind hos hr. N'Diaye og bad om penge.
-Piger? -En ti-stykker.
Anbring en patrulje der mellem kl. 20.00 og 06.00, okay?
Jeg vil ikke høre mere om det her.
Kom pigerne efter de ubetalte lønninger?
Hvilke ubetalte lønninger? Det er ikke vores problem.
De brød ind, mere er der ikke.
Find ud af det, det skal stoppe.
Hr. N'Diaye har gjort en masse for os.
Luk nu pigen ud.
Min telefon. Og min taske.
Er det den?
Hvad er der?
Hvad laver du?
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Gjorde de dig noget?
-Nej, intet. -Så kom, lad os gå.
Hvad er problemet?
Jeg tager ikke med.
Er du skør? Har du slået hovedet?
Stop nu, kom så.
Slip mig, Omar.
Jeg tager ikke med dig.
Hvad foregår der? Hvad venter du på?
Hvad et det her for noget vrøvl?
Hvad er der med dig? Kom, jeg har ikke tid til det her.
Slip mig!
Hvad råber du for?
-Jeg råber, hvis jeg vil. -Jeg er din mand.
Jeg er ikke din hustru!
Hvad?
Vi er lige blevet gift, og du er ikke min hustru?
Jeg elsker dig ikke.
Slip mig!
Hun er blevet sindssyg!
Hvor skal du hen?
Er du blevet skør?
Ved du hvad? Pis af med dig!
Du ville alligevel ikke kunne give mig stådreng.
Hun er sindssyg.
Jeg vil sælge min telefon.
Det er en iPhone.
To hundrede tusind.
Jeg giver dig 150.
Nej, 200.
Er det din?
Ja, det var en gave.
-Jeg giver dig 150.000. -To hundrede.
-Er det dit sidste ord? -Ja.
Vil du have en erstatning?
Den der.
Så lad os snakke om prisen.
Så snart hun vågner,
skal Mariama kaste vers fra Koranen
i en skål med rent vand
og så hælde det hellige vand over sit hoved.
Det vil øjeblikkeligt drive ånderne bort.
Hvis din datter så opfører sig som en dygtig muslim,
siger sine bønner fem gange om dagen og går med slør,
giver hun ingen anledning til,
at ånderne skal vende tilbage og pine hende.
Gud velsigne os alle.
Tak.
Tak igen. Hav en god aften.
Mariama?
Se godt efter. Kan du se det stykke?
Du stikker den heri,
drejer den
og trækker.
Den anden ende bruges til at åbne sodavand og øl.
Vodka og likører går i de små glas.
Jeg håber, du er med.
Sodavandsglas, vinglas, spiritusglas.
-Er du med? -Ja.
Du skal huske det hele.
Hvordan kan du stadig tro, det er Souleiman?
Du burde ikke tage derhen.
Hvor er pengene?
Vi venter på dig i morgen nat kl. 03.00 på kirkegården.
Hvis ikke du har pengene,
brænder vi dit tårn ned.
Hvor kom du fra?
Jeg taler til dig!
Souleiman?
Souleiman, er det dig?
Ada...
Souleiman, det er politiet! Løb!
Ada.
Det er mig.
Det er mig, Souleiman.
Dior!
-Jeg så... -Ada.
-Fortæl! -Drengene er tilbage.
Hvad?
Ada, vent!
Fanta?
Ada.
Souleiman fortalte mig om dig på båden.
Du ved...
...i de sidste øjeblikke
krænger man sit inderste ud.
Han fortalte mig...
...at han virkelig fortrød
ikke at have sagt farvel til dig.
Han kunne ikke.
Ingen af os kunne.
Ada.
Souleiman...
Du var hans livs kærlighed.
Han ville tilbage efter dig.
Og være din.
Klokken var cirka 05.00 om morgenen.
Der var stille i båden.
Solen var på vej op,
og drengene var stille.
Jeg troede, vi næsten var fremme,
for jeg kunne se et bjerg på afstand.
Jeg troede, vi var nået til Spanien
og endelig ville kunne ringe til jer.
Jeg råbte af glæde.
Så skete det alt sammen så hurtigt.
En stærk vind piskede havet op.
Vi var skrækslagne
over bølgernes kraft.
Nogle rystede af frygt.
Andre græd af angst.
Det, som, jeg havde troet, var et bjerg,
var en bølge.
Enorm.
Den løftede vores båd, som faldt sammen som en bygning.
Vi blev slynget ned i dybet.
Chef!
Pigen er væk.
UBESVAREDE OPKALD: 3 - KOMMISSÆR SY
Ved du, hvad der skete i aftes? Endnu en ildebrand.
Der er ildebrand, og du sover?
Hos hr. N'Diaye. Igen var der intet, der antændte den.
Kommissær, lad mig lede efterforskningen.
Vil du ikke nok?
Værsgo.
Tak.
Tyve,
toogtyve,
fireogtyve,
seksogtyve,
otteogtyve,
tredive.
Lad mig gå. I har fået pengene.
Du går ingen steder.
Det er din skyld, vi er døde. Glem aldrig det.
Jeg er ked af det.
"Jeg er ked af det."
I har jeres penge.
Toogtredive millioner.
De er der alle.
Lad mig gå.
Ikke endnu.
Grav først vores grave.
Se, han kan ikke engang grave.
Det er rigtigt arbejde!
Grav, til dine hænder brænder.
Hurtigere!
Hver gang...
...du ser op på toppen af tårnet,
vil du tænke på vores ubegravede lig
på bunden af havet.
Jeg vidste, du ville vende tilbage.
Det kunne kun være dig.
Jeg vil altid kunne smage
saltet fra din krop i min egen sved.
Sikke smuk, du er.
Jeg så dig i den enorme bølge, der fortærede os.
Alt, hvad jeg så, var dine øjne og dine tårer.
Jeg følte din gråd trække mig i land.
Dine øjne forlod mig aldrig.
De var der, inde i mig.
De kastede deres lys ned i dybet.
Fanta?
Kommissær.
Sagen er lukket.
Kom nu, tøs!
Visse minder er varsler.
I aftes vil forblive hos mig
for at minde mig om, hvem jeg er...
...og vise mig, hvem jeg vil blive.
Ada, til hvem fremtiden tilhører.
Jeg er Ada.
Tekster af: Anna Jennifer Christiansen